(untitled) (Development Service Industry Management, 2025)
Метою статті визначено аналіз наукових підходів до управління змінами в стратегіях інтеграційного розвитку підприємницьких структур з виділенням тих, що враховують можливості інноваційних цифрових технологій для зростання конкурентоспроможності бізнесу в умовах складної, динамічної і високотехнологічної економіки XXI століття. Підприємництво трактовано як багатовимірне соціально-економічне явище, сутність якого полягає у створенні нової цінності через ініціативу, інноваційність, готовність до ризику та здатність до ресурсної координації. Зазначено, що в сучасному динамічному середовищі реалізація підприємницького потенціалу все частіше вимагає кооперації, що зумовлює перехід від індивідуальної активності до інтегрованих форм взаємодії. Вибір оптимальної стратегії інтеграції – критично важливий фактор для досягнення конкурентних переваг. Сформовано авторське трактування сутності стратегії інтеграційного розвитку підприємницьких структур – як цілеспрямований, динамічний процес зміни, який забезпечує сталий функціональний і стратегічний прогрес об’єднаної системи підприємств на основі ефективного управління ресурсами, взаємодії та адаптації до зовнішніх викликів, які іманентно властиві конкурентним ринкам. Розглянуто еволюцію наукових підходів до управління змінами в процесах розвитку підприємницьких структур, яка демонструє перехід від ієрархічно-контрольованих систем до гнучких, адаптивних і цифрово-орієнтованих мереж, де ключову роль відіграють інновації, стратегія, партнерство та сталий розвиток. Виокремлено чотири домінантні напрями розвитку інтегрованих структур – інноваційно орієнтованого, ресурсо-об’єднуючого, ринково-орієнтованого та інституційно-захисного, які відображають різноманіття стратегічних моделей адаптації до викликів ринку і потребують релевантного управління змінами. Підкреслено, що реалізація кожного з цих напрямів потребує впровадження цифрових технологій як системоутворювального елементу інтеграційного управління.